Ankstesnė serijose...
Tu tapsi didingiausiu lanistu Respublikoje.
Kriksai.
Aš noriu jį nusipirkti.
Jūs permokate.
Jis niekas. Aš moku už malonę.
Jei tokiam žmogui kaip Varas
reikalingas mano kovotojas.
Jis susitinka su Vitiumi.
Jam ištekės kraujas,
kai aš susitiksiu su Varu.
Ar mūsų čempionas stiprus?
Aš norėčiau pažiūrėti.
Tegul jis išdulkina ją.
Jūsų tėvas niekada...
Aš nesu kaip mano prakeiktas tėvas!
Ir tai matyti!
Pasakyk Enomajui, kad dabar prižiūrėtoju bus jis.
Įrodyk, kad tu vertas to, Enomajau.
Aš norėčiau pamatyti jį dar kartą.
Pagrindinėje kovoje mano žaidynėse.
- SPARTAKAS: ARENOS DIEVAI -
Šeimos galva
Arenoje mes laimėjome daugybę kartų.
Ir daugelį nevykusių karių išsiuntėme į aną pasaulį.
Dėl įtakingų asmenų
mums tekdavo tik rytinės kovos,
kur nėra nei žiūrovų, nei šlovės.
Tačiau tie laikai baigėsi.
Po dviejų dienų
mūsų čempionas išeis į areną
ir susirungs su dar vienu Vecijaus šunpalaikiu.
Ir ne gatvėse, o pagrindinėje kovoje.
Prieš jus čempionas, kurio pasirodymas
įkvėpė dosnųjį Varą sugrąžinti šiam batiatų namui garbę.
Prieš jus - Ganikas.
Ganikas!
Pasirodymas iš ties buvo įkvėpiantis.
Tačiau daugiau jis nepasikartos.
Tikras arenos dievas.
Vertas būti pavyzdžiu kitiems.
Ir tai tik šlovinga pradžia.
Greitai jūs padensgite areną krauju ir kaulais
visų tų, kurie mes mums iššūkį.
Treniruojami buvusių čempionių
mirtimi ir šlove.
Vienas iš mūsų.
Prieš jus - Enomajus.
Jis daugiau nebenešios šio vardo.
Jis nebe gladiatorius.
Nuo šiol jis bus jūsų prižiūrėtoju.
Juo su pasididžiavimu naudojosi visi prieš tave buvę prižiūrėtojai
nuo pat mano senelio laikų.
Jis atitenka tik patiems ištikimiausiems ir to nusipelnusiems.
Jūsų valia... mano rankomis.
Pagrindinė kova.
Turbūt tu iš ties padarei įspūdį Varui savo meistriškumu.
Kaip ir man.
Tai niekis.
Tai didžiulė garbė.
Tau ir Ludusui.
Jūs abu išgarsinsite Ludusą.
Kiekvienas savaip.
Ar pastebėjai, kad jis nežiūrėjo tiesiai į akis?
Jam nepatinka, kad dabar turi vykdyti mano komandas.
Ar kiti taip pat manys apie mano padėti?
Jis turėtų jaudintis dėl savo padėties.
Ir galvoti apie pagrindinę kovą.
O tu - apie kovotojų paruošimą.
Aš žinau, kad tu norėjau ne šito.
Ir nepaisant to,
mane paaukštino.
Tu to nusipelnei.
Tuo, kad atėmiau gyvybę?
Kad išdaviau tą, kuris iš manęs padarė vyrą?
Tavo poelgyje nebuvo išdavystės.
Kai mes nebeturime kitos išeities,
renkamės tai, kas siūloma.
Gana galvoti apie praeitį.
Reikia žiūrėti į ateitį ir džiaugtis ja.
Barkai.
Padirbėk su Kriksu.
Visi kiti... tęskite treniruotę.
Pagaliau dievai ištraukė penį iš mano užpakalio.
Batiatų namai. Ne.
Batiato Kvinto Lentulo namas
iškyla iki pat debesų.
Greitai mano čempionų atvaizdus vaizduos akmenyje
vietoje ankstesniųjų.
Ir Ganikas taps pirmu
po pergalės pagrindinėje kovoje.
Be tavo pagalbos mes joje nedalyvautumėme.
Aš tik pristačiau jį.
Su trupučiu įtikinančios retorikos...
Tu galėtum apmauti pačią Laverną.
Ir tavo nuopelnas nebus pamirštas. Prisiekiu peniu.
Kuris man taip patinka...
Ar gali vyras būti laimingesnis?
Kvintai.
Tėve?
Apsirenk.
Aš noriu su tavimi pasikalbėti.
Aš palikau tau prižiūrėti namą,
ir štai kaip tu mane sutikai.
Tu neperspėjai manęs, kad grįžti.
Apie grįžimą į savo paties namus?
Na, jei žinočiau,
kad tu išvykai iš Sicilijos...
Ir kas tuomet būtų?
Gėlės ir kvapnūs aliejai atitrauktų mano dėmesį
nuo to, kad mano sūnus kapstosi mėšle?
Aš švenčiau.
Ir kas per priežastis švęsti?
Tulijaus pasiūlymo atsisakymas?
Pašalinimas iš žaidynių?
Kaip tu sužinojai?
Aš senas, Kvintai.
Tačiau dar nemiręs.
Kai kas Kapujoje vis dar gerbia mane
ir informuoja apie viską.
Įskaitant ir gerąjį Solonijų.
Solonijus?
Jis nerimavo dėl tavo elgesio su Tulijumi.
Jam nereikia nerimauti.
Tavo veido išraiška sako ką kita.
Mažas nesutarimas.
Tulijui nieko nebūna maža.
Apie tai žino kiekvienas kvailys.
Tuomet garbė dievams, kad sugrįžo išminčius.
Aš labiau pykstu ant savęs.
Tu juk viso to nenorėjai.
Ludusas, gladiatoriai, kraujas, smėlis.
Tu visada žiūrėjai už horizonto.
Norėjai triumfų ir šlovių,
kurios paprastam lanistai nepasiekiamos.
Ir visgi aš lanistas.
Kaip ir mano tėvas.
Į kurį tu nepanašus.
Tu niekada negalėjai pažiūrėti žmogui į akis
ir jį matyti kiaurai.
Visai neseniai aš pažiūrėjau į Kvintilijaus Varo akis.
Ir supratau, kaip patekti į jo pagrindinę žaidynių kovą.
Varas nepriima lanistų be Tulijaus sutikimo.
Kam jam keisti tradiciją?
Aš turiu tai, ko neturi Tulijus.
Ganikas.
Jis juk juokdarys. Jis kelia juoką, o ne baimę.
Ir jo nori pusė Romos?
Po tavo išvykimo daug kas pasikeitė.
Ir daug kas liko nepakitę.
Aš noriu apžiūrėti savo kovotojus, kaip jie čia tvarkėsi
be tinkamo valdymo.
Paruoškite puotą kaip buvo liepta.
- Nupirkite turguje mulsumo amforą. - Gerai, šeimininke.
Ir aukščiausios kokybės, o ne Flavijaus mėšlą.
Ir vėl vynas su medumi?
Ar tas lavonas nieko kito negeria?
Kalbėk tyliau.
Jis juk atskyrė tave nuo tėvų.
Jis šeimos galva.
Vienas jo žodis,
ir mes abi atsidursime gatvėje.
Arba mes būsime tobulos, arba mums galas.
Gerai.
Gerai. Aš būsiu kukli, klusni ir atrodysiu prideramai.
Žinoma, tik išore.
Mes džiaugiamės, kad jūs grįžote į Kapują, tėve.
Tiesiog matosi, kad tavo širdis tuoj sprogs iš džiaugsmo.
Sicilijos klimatas jums išėjo į naudą.
Turbūt jūs manęs neprisimenate.
Aš Gaja...
Prisiminimai apie jus negali pradingti.
Kvintai.
Parodysime, kad namuose viskas gerai.
Ir jis greitai grįš į Siciliją.
Senas pirdžius.
Valgykite, broliai. Jūs gavote žymę.
Paragaukite pergalės skonio!
Ar matai, kaip jie į mus žiūri?
Kaip į saviškius.
Vėl užvalgėt mūsų šlapimo.
Lyg būtų mums pačiulpę.
Mes juk gavome žymę.
Nepraėję išvandymo.
Net ir ožys gali gauti žymę.
Tačiau jis netaps mūsų broliu.
- Ką jis sako? - Kad mes neverti ženkliuko.
Jis greit nebesišypsos.
- Ką jis pasakė? - Iš kur aš žinau?
Turbūt nori dar.
Tu neturėtum valgyti su mumis.
Juk tu dabar prižiūrėtojas.
Aš nenorėjau šio titulo.
Aš nenoriu, kad mus išskirtų tai, kas įvyko ne mūsų noru.
Aš irgi.
Albetijau. Sveikas.
Avktai.
Nurtai.
Enomajau.
Ar tu dabar tapai prižiūrėtoju?
Po jo pirmtako mirties.
Aš pasirinkau Enomajų, nes jis...
Pasiimk savo maistą ir eime į tavo kambarį.
Pakalbėsime apie tai, kas nutiko per šiuos metus, senas drauge.
Šeimininke.
Kaip jie jam pataikauja.
Pasiruošę išlaižyti jam užpakalį.
Jis atėmė mano namą, mano gladiatorius.
Ir netgi lovą.
Ar jis nesakė, kiek laiko čia bus?
Jis kalbėjo tik apie siaubingas
savo nevykusio sūnaus klaidas.
Išeik.
Aš pasiekiau pagrindinę kovą,
o jam tai vatiatų vardo teršimas.
Tu išaukštinsi jį į jam neregėtas aukštumas.
Ir tuomet jis pakeis savo pykti pagyrimais.
Jis greičiau nukąstų savo liežuvį.
Aš jau pamiršau šį jausmą.
Lyg kristum į prarają,
o jis į tave žiūri savo nepritariančiu žvilgsniu.
Eik pas mane.
Tau nereikės jo ilgai kentėti.
Šis klimatas jam kenksmingas.
Kai tik jis supras, kad jo namas,
jo vardas patikimose rankose,
su laiku jis grįš į Siciliją.
Aš pasistengsiu paskubintį jį.
Jūsų sugrįžimas malonina širdį, šeimininke.
Tik tuos, kurie ją turi.
Dėkoju.
Dėmesio!
Dirbame poromis!
Kriksai, tu su Barku.
Avktai, prie stulpo. Kol nepasirodys Ganikas.
Enomajau!
Jis pernelyg smulkus.
Man reiktų normalaus dydžio vyro.
Barkai.
Daryk, ką sako prižiūrėtojas.
Klausau, šeimininke.
Pirmyn. Pažiūrėkime, ką turi tarp kojų.
Galas bijo ieties
lyg mano penio.
Ką? Ar tau nepatinka mano ilga ir kieta lazda, mažyli?
Manęs nemokė tokios ginybos.
Tačiau ačiū už pamoką.
Prakeikti padugnės. Mano, kad jie dievai.
Mes dar parodysime Barkui ir Avktui, kad jie tėra paprasti mirtingieji.
Atleisk. Nemaniau, kad taip anksti atsikelsi.
Aš keliuosi laiku.
Skirtingai nuo tavęs ir tavo Ganiko.
Jis supranta griežtus žodžius.
Nors rėk ant jo - jokios prasmės.
Ganikas ne čempionas.
Jau geriau Avktas arba pusė tuzino kitų.
Čia mes ir nesutariame.
Kaip ir daugelyje kitų dalykų.
Kas kovoja su Barku?
Kriksas. Nuožmus galas. Labai vertingas.
Aš mačiau jo pirkimo įrašą.
Šuniukas už užkeltą kainą.
Jis gaus žymę,
ir išlaidos atsipirks.
Prižiūrėtojau! Atvesk Kriksą.
Tėvas nori jį apžiūrėti...
Ne. Tęskite.
Mes einame į miestą skubiu reikalu.
Aš pakviesiu Barką kaip sargybinį.
Barkas gladiatorius.
Jis turi kovoti arenoje,
o ne gatvėje. Eime.
Dėl tavo vėlaus atsikėlimo mes galime pavėluoti.
Nori, kad sedėčiau šalia tos bjaurasties?
Aš noriu, kad tu tylėtum.
O aš pabandysiu sutaisyti pašlijusius santykius.
Titai.
Malonu matyti jus, senas drauge.
Mums trūko jūsų patirties svarbiuose reikaluose.
Ji jūsų rankose.
Prašau, sėksitės.
Ar atsimenate mano partnerį?
- Vetijų. - Vetijų?
Aš prisimenu tave, kai tu dar buvai berniukas.
Kaip greitai bėga metai.
Kaip tavo tėvas?
Mirė.
Atleisk.
Tai baisu.
Jaunuolis gimė po nelaiminga žvaigžde.
Vos prieš kelias dienas jį užpuolė gatvėje,
kai jis ėjo susitikti su Kvintilijumi Varu.
Varu?
Kuris, nepranešęs Vetijui,
atėjo į jūsų ludusą.
Kur tas šunsnukis, kuris pavogė iš manęs pagrindinę kovą?
Vetijau!
Prikąsk liežuvį.
Ką tu į tai atsakysi?
Jo kaltinimai tušti.
Mano žmona ir jos draugė Gaja sutiko Varą mieste.
Jį kepino saulė.
Gaja?
Ji susipažino su Varu Romoje,
ir pakvietė jį į mano vilą,
kol nepasirodys tas vaikis.
Tiesiog laimingas atsitiktinumas.
Tuomet, kai mane sėkmingai sumušė tavo padugnės?
Ar matei jų veidus?
Ar ant jų buvo mano žymė, prakeiktas mulki.
Gana!
Išeik į gatvę.
Eik!
Ir netrukdyk kalbėtis protingiems žmonėms.
Jūsų sūnui reikia išmokti diplomatijos.
Ši disciplina pravarti visiems jaunuoliams.
Tegul mokosi iš mūsų.
Tau geriau kovoti su medinuku.
Padirbėk prie stulpo, gale.
Tęsiame!
Ar dabar mums vadovauja Barkas?
Jis skaito mano mitnis.
Galas silpnokas prieš ietį.
Manau, kad jam reiktų čempiono patarimo.
Prieš kelias dienas tu kovojai su manimi kaip tikras čempionas.
O prieš Barką kovojai lyg būtum jo meilužis.
Guli išskėtęs užpakalį.
Aš nemoku kautis prieš ietį.
Tu juk galas.
Ir niekada nematei arvernų?
Aš neturėjau tokios garbės iki mano paėmimo į nelaisvę.
Jie meistriškai valdo ietį.
Regis, kaip ir Barkas.
Jis tik moko mane.
Kiekvienas smūgis - tai pamoką, kurią aš prisiminsiu.
Tu būsi šaunus mokinys.
Kai jis mirtinai tave uždaužys.
Kriksai.
Tu koveisi prieš mano du kardus.
Atimk iš hoplomacho ietį,
ir jam liks tik vienas ginklas.
Barkai!
Jei tu prisižaidei su jo lazda,
susikauk su manimi.
Dievai Barkai siunčia dar vieną mėmę.
Regis, kad jūsų Ganikas puikios formos.
Ir jis parodys ją pagrindinėje kovoje,
išgarsindamas mūsų namus savo nuostabiu pasirodymu.
Nuo paskutiniojo vis dar nenustoja plakti širdis.
Mums reiktų pamiršti apie jį.
Tai gana sudėtinga. Juk visi tuo taip mėgavosi.
Ir kai kas labiau už kitus.
Eik pas mane.
Atleiskite, šeimininke.
Atvyko svečiai.
Svečiai?
Varai.
Koks netikėtumas.
Atleiskite, kad neperspėjau iš anksto.
Draugas Kosutijus atvyko iš Romos į Vinalijos šventę.
Kai aš pradėjau kalbėti apie batiatų namus...
Aš iškart panorau jį pamatyti.
Mums garbė, tačiau mano vyras mieste.
Jis ruošiasi rytoj vyksiančioms žaizdynėms.
Kaip gaila.
Tačiau mes galėtume eiti į balkoną
ir pažiūrėti į gladiatorius iki kol jis negrįš.
Bijau, kad jūs manęs nesupratote.
Aš kalbėjau ne apie jūsų kovotojus.
O apie...
intymesnius malonumus.
Bijau, kad tai buvo ypatingas atvejis.
Nejaugi?
Galbūt tuomet Vetijus bus sukalbamesnis.
Kalbant ir apie mano pagrindinę kovą.
Būtų gaila atvažiuoti iš taip toli,
ir išvykti tuščiomis rankomis.
Argi ne tiesa?
Aš negaliu to leisti.
Nuostabu!
Paruoškime Ganiką ir...
Ne. Argi įdomu tyrinėti tai,
kas jau ištirta?
Visai ne.
Ir ką jūs siūlote?
Jūsų pasirinktas gladiatorius
kartu su verge.
Dar nepaliesta.
Nepaliesta?
Mano namuose tokios retenybės jau nebėra.
Tačiau laimei, jūs atsidūrėte mūsų namuose.
Solonijau! Reikia pasikalbėti.
Aš irgi noriu pasikalbėti.
Aš atėjau pas jus kaip draugas.
Su nauju Tulijaus pasiūlymu dėl Ganiko.
Jūsų pasiūlymas nieko vertas.
Ir tuomet aš sužinau apie tokią išdavystę.
Apie tai, kad Varas nesusitiko su Vetijumi.
Vetijus kvailys.
Jis dirba Tulijui!
Jis pamanys, kad jį užpuoliau aš.
Jis nieko neįtaria.
Dabar kalbasi su mano tėvu.
Kokiu reikėjo būti kvailiu, kad jam viską pranešinėti?
Ar jūsų tėvas Kapujoje?
Jis pas Tulijų,
kol jūs čia bliaunate.
O kodėl jūs gatvėje?
O kaip jūs manote?
Aš nesiūliau jam sugrįžti.
Aš tik norėjau gauti patarimą, nes jaudinausi dėl to,
kurį aš laikau savo broliu.
Ačiū už rūpestį.
Pamirškime visus nesusipratimus
dėl svarbesnių dalykų.
Jūsų kantrybė ir protas primena man senus gerus laikus,
kai verslu užsiiminėdavo garbingi žmonės.
Regis, kad mes esame nykstanti rūšis.
Jūs pergyvensite visus mus, šeimininke batiate.
Solonijau.
Aš vos pažinau jus.
Štai ką metai daro su žmogumi, ar ne tiesa?
Jūs pasirodėte pačiu laiku.
Aš ruošiausi jūsų ieškoti.
Eime. Aptarsime paskutines naujienas.
Ar dabar jau galiu kalbėti?
Net dievai negali tavęs užčiaupti.
Kad ir ką ten sakytų Tulijus ar tas berniūkštis,
aš gavau pagrindinę kovą dėl Ganiko meistriškumo.
Jie tai ir tiesa, tai jau nesvarbu.
Ganikas nežais žaidynėse.
Tačiau Varas pats jį užsakė.
Būtina auka tam,
kad sulyginti nelygias galimybes.
Tu atsiprašysi Varo.
Pasakysi, kad Ganikas gavo traumą.
Ir kad Vetijus puikiai surengs pagrindinę kovą.
Tu atiduodi jam kovą ir prašai,
kad aš jam laižyčiau užpakalį?
Aš nieko neprašau.
Aš sakau tai, kas bus.
O vietoj to, dvi mūsų kovotojų poros
kausis vieni prieš kitus po vidurdienio.
Mūsiškiai prie mūsiškius?
Tai lenta, kuri išgelbės mus po laivo sudužimo.
Reikia išrinkti kovotojus.
Juos jau išrinko už mus.
Ar Tulijus renka mano žmones?
Neišvengiamas nuolaidžiavimas.
Barkas su Gnėjumi, Avktas
su tavuoju galu Kriksu.
Kriksu? Jis naujokas,
o ne gladiatorius.
Kurį, pasirodo, tu nupirkai iš Tulijaus.
Kad...
Kad gaučiau jo palankumą.
Kokius vaisius davė tavo sumanymas?
Tai kaina, kurią teko sumokėti už bandymą manipuliuoti tais,
kurie yra aukščiau tavęs.
Džiaukis, kad neteko sumokėti didesnės kainos.
Ar jūs nenorite, kad jį nupraustų ir iškvepintų?
Jis idealiai tinka savo užduočiai.
Tačiau aš norėčiau įvertinti jūsų prekės šviežumą.
Nusivilkite drabužius.
Ką aš jums sakiau?
Jos turi nuostabią formą.
Tačiau moters vertybes ne visada galima pamatyti akimis.
Vyras turi įsigilinti,
kad jas įvertinti.
Eik į prieangį. Grįšk, jei pamatysi šeimininką ir jo tėvą.
Aš renkuosi šitą.
Ji smulkesnio sudėjimo.
Dabar užlipk ant viršaus.
Ar žinai, kodėl aš pasrinkau jį?
Tokį grubų.
Iš kurio burnos sklinda mėšlo tvaikas.
Nes šiame pasaulyje pilna bjaurasties.
Ir dieviško grožio.
Jie egzistuoja kartu.
Kaip dvi monetos pusės.
Negalima gauti vieno
išvengus kito.
Tačiau žodžiais negalima perteikti tikro jų jausmo.
Tai reikia patirti.
Tai reikia pajausti.
Ir niekada nepamiršti.
Po jūsų vyro mirties jūsų Romoje labai trūksta.
Jūs lyg šviesos spindulys aklinoje tamsoje.
Aš norėčiau grįžti.
Ir saulėtekio spinduliais apšviesti išmintingą vyrą.
O koks jūsų kraitis?
Aš visada maniau, kad jūsų šeima gana skurdi.
Gaja - tikra brangenybė.
Ir labai trokštama.
To, kuris neskaičiuoja pinigų.
Kosutijau.
Ar jūs likote patenkintas?
Ne veltui jūsų namai buvo išgirti.
Tai tiesiog stebuklas.
Tokių pramogų Romoje nėra.
Kapujoje daugybė įvairių malonumų.
Tačiau nuo jų atitraukia reikalai,
kurie, deja, mūsų laukia.
Ar jūs išeinate taip anksti?
Apgailestautina būtinybė.
Ačiū už jūsų svetingumą.
Tikiuosi pamatyti jus žaidynėse.
Ir jūsų Ganiką pagrindinėje kovoje.
Mums garbė.
Kriksas teikia vilčių.
Gulėdamas ant smėlio?
Tačiau jis visada atsistoja. Puiki savybė.
Ar jis tau patinka?
O kas, jei taip?
Aš tave nudėsiu.
Ateik čia.
Prakeikti šunsnukiai!
Jūs teršėte mūsų maistą.
Kodėl mes negalėjome suvalgyti jūsų paukščių?
Kriksai.
Ar nepadėsi savo draugams?
Tai kova tarp brolių.
Aš kol kas dar negavau žymės.
Ar jūs išprotėjot?
Baikite!
Nusiraminkite!
Ir kur nusirito mano namai?
Brolis kovoja prieš brolį.
Pamiršote apie areną,
kur tokia kova turėtų prasmę.
Štai kodėl dievai nusisuko nuo mūsų,
atimdami iš mūsų pagrindinę kovą.
Ar aš nesikausiu žaidynėse?
Nesikausi.
Tačiau mūsų darbas nebus beprasmis.
Keturi iš jūsų išeis į areną po vidurdienio.
Ir aš tikiuosi, kad išrinktieji nepadarys gėdos
Batiatų namams taip,
kaip kad dabar jūs padarėte sau.
Taip! Matėt?
Gnėjus prieš Barką!
Aš suplėšysiu tavo užpakalį į dvi dalis.
Velnias.
Ar tu nesikausi?
Kausiuosi. Prieš Kriksą.
Su tavo mėgstamiausuoju.
Jis net neturi žymės.
Ar aš kovosiu?
Tu mirsi.
Kai aš pasmeigsiu tave ietimi.
Vadinasi, tu išeisi į areną, o aš ne.
Dievai mane baudžia.
Aš noriu tapti brolijos nariu.
Tapti gladiatoriumi.
Tačiau dalyvauti pagrindinėse kovose.
Aš nevertas tokios garbės.
Šiame gyvenime mes daug ką gauname per klaidą.
Tai, ką darome su gautaisiais dalykais -
štai kur tikras išbandymas.
Grįžk su pergale, brolau.
Prakeikti padugnės.
Tegul Avktas miršta.
Taip pat ir Barkas.
Avktai, Gnėjau...
Grįžkite su pergale, broliai.
Man baigėsi vynas.
Mes tiek daug padarėme.
Daug ką paaukojome.
Kad tik gautume pagrindinę kovą.
Jis atidavė ją be pasipriešinimo.
Ir tai mano tėvas.
Ir tu nesugebėjai jo įtikinti persigalvoti?
To nesugebėtų net Heraklis.
Ar mes jau galime eiti?
Aš nenoriu pavėluoti.
Prižiūrėtojas renka žmones.
Ar noritė mulsumo, kol jūs laukiate, tėve?
Už jūsų sugrįžtuves į žaidynes.
Ar nori įsiteikti man siūlydama vyną su medumi?
Tu atradai mano silpnybę.
Ir aš ja pasinaudosiu.
Aš prisijungsiu.
Jis žalingas tavo skrandžiui.
Ypač tokioje kaitroje.
Jis visada tave apvildavo.
Tai paveldėjai iš savo mamos.
Mums jos labai trūksta.
Su kiekviena diena vis labiau.
Tavasis galas atrodo pavargęs.
Tai dėl įtemptų treniruočių.
Kad jis praeitų išbandymą.
Kvintai, tu užvirei šią košę tam, kad gautum malonę.
Kai pamačiau jo akyse kibirkštėlę,
apie kurią tu visada kalbėjai.
Vadinasi, mums pasitaikė reta galimybė.
Avktas, kurį mokiau aš,
prieš Kriksą, kurį mokei tu.
Ir mes pamatysime, ar sūnus ko nors išmok iš savo tėvo.
Atėjo eilė tau.
Ačiū.
Už viską, ko mane išmokėte.
Kovok garbingai.
Ir jei to panorės dievai,
mirk taip pat.
Kriksai.
Ateik.
Tu gerai save parodei.
Treniruotėse. Kovoje su Ganiku.
Tačiau ši arena...
Čia žmonės tampa dievais.
Ant šios šventos žemės krito ištisi geriau apmokyti ir patyrę legionai.
Ir daugybė mirė nuo Avkto ieties.
Tačiau aš nemanau, kad tu būsi vienas iš jų.
Tavo venomis teka čempiono kraujas.
Kad ir ką besakytų mano tėvas.
Ar nori, kad šis stebuklas nutiktų?
Aš to tik ir tetrokštu.
Tuomet kovok už savo šlovę.
Ir parodyk, ko mes abu verti.
Ar tu išaiškinai Kriksui užduotį?
Aš įpūčiau jame ugnį kaip tik galėjau.
Dabar viskas priklauso nuo jo. Arba degti,
arba užgesti amžiams.
Gaila, kad tai ne Ganikas ir ne pagrindinė kova.
Mes to nusipelnėme.
Jam tenka visa šlovė.
Kol jo vienintelis sūnus pūva čia.
Greitai tavo tėvas įvertins tave.
Arba išeis į aną pasaulį.
Bet kuriuo, atveju mes juo atsikratysime.
Puikus batiatų namų surengtas pasirodymas.
Be abejonės, patenkino dievus.
Todėl mes būsime galestingi
ir dovanosime jam gyvybę.
Jūs labai malonus.
Jūsų namai buvo labai svetingi,
todėl nusipelno atpildo.
Dėkoju. Aš...
Ar jūs negaluojate?
Galbūt jis pernelyg susijaudino?
Tai tik karštis ir dulkės.
Vandens.
Išgerkite vandens
ir paskelbkite antrą porą.
Kreiptis į minią?
Tai nedera lanistui.
Mes sprendžiame, kas dera lanistui, o kas ne, batiate.
Pristatykite kovotojus ir tęsime toliau.
Aš lenkiu galvą
prieš kilnius Kapujos žmones.
Mano namai ir mano širdis
buvo pernelyg ilgai atskirti.
Dėkodamas už galimybę grįžti
aš pristatau jums paskutinę kovą,
kurią jums parengė batiatų namai.
Į areną pirmą kartą
įeis naujokas.
Aš pristatau jums Kriksą.
Murmilonas.
Jo priešininko
šlovei ir įgūdžiams nėra lygių.
Prieš jus Avktas.
Hoplomachas.
Kapuja!
Pradėkite.
Avktas valdo ietį kaip pats Marsas.
Jis neblogai ištreniruotas.
Ko negalima būtų pasakyti apie Kriksą.
Galbūt būtų buvę geriau, jei jis ir toliau nešiotų akmenis.
Prakeiktas kvailys!
Nudėk tą mulkį!
Velnias!
Ką?
Velniai rautų!
Velnias!
Barkas gerai tave išmokė.
Taip!
Puikus pasirodymas, batiate.
Su netikėta pabaiga.
Tiesa.
Tegul mane degina, surakina grandinėmis, muša
arba nužudo kardu.
Už arenos garbę.
Sveikas atvykęs į broliją.
Kriksas įrodė, ko vertas.
Galbūt vieną dieną jis taps toks kaip Ganikas.
Arenoje ir ne tik joje.
Tu gerai koveisi, brolau.
Tavasis galas, nors ir būdamas naujoku,
nu galėjo gladiatorių, kurį aš laikiau
geriausiu iš savo kovotojų.
Akivaizdu, kad aš neįvertinau Krikso.
Kaip ir sūnaus.
Man tai garbė, tėve.
Tu pats jos pasiekei.
Kai tik pamiršai apie savo intrigas.
Aš apie tai daugiau net negalvosiu.
Niekas nedžiugina labiau už protą, nugalintį jausmus.
Mūsų namai teisingame kelyje.
Kol tavęs nebus, aš jo nepaliksiu.
Nebus?
Maniau, kad grįši į Siciliją.
Krikso pergalė pažadino manyje aistrą,
kurios aš jau seniai nejaučiau.
Kraujas ir smėlis,
minios šauksmas. Tai naudingiau
nei klimato pakeitimas.
Ne. Aš liksiu su tavimi.
Kartu mes pamatysime, kaip batiatų namai
susigrąžins anksčiau turėtą šlovę.
Vadinasi, tu pasilieki?
Kol paskutinis seno kūno atodūsis
nepakvies manęs į aną pasaulį.
Laukite kitos serijos.
Tekstą vertė: stasius [TRL-Team]
Plačiau apie Mūsų Komandą ir darbus rasite užėję į www.T-Team.LT